Laba diena
Esu tylioji jūsų skyrelio skaitytoja, visas jau pažįstu mintinai turbūt:), bet kol kas nekalbėjau, nes tik neseniai prisiruošėme pagaliau sukti link IVF. Planuojame važiuoti į LV pas Treijsą artimiausiu metu, suprantu, kad geriausia visko išsiklausinėti ten, tik norėčiau jūsų paklausti kai kurių dalykų, kad ten jau būtų lengviau diskutuoti
Esminis klausimas - dėl ICSI, auginimo iki blastocistų ir t. t. Kokiais kriterijais remiantis sprendžiama, ar tai daryti? Kaip suprantu, jeigu nusprendžiama nedaryti ICSI, tai jau vėliau, pvz, matant, kad nesivaisina, to nuspręsti nebegalima? Tai gal verta būtų iš karto paaukoti papildomai tą 1000 Lt,negu prarasti visus 8 ar kiek ten išeis? Ar per pirmąjį IVF iš principo dar jo nedaro? Bet juk labai jau norisi,kad tas pirmas būtų ir paskutinis ir norisi padaryti viską, ką galime, kad taip ir būtų
![unsure.gif](https://www.supermama.lt/forumas/public/style_emoticons/default/unsure.gif)
Ar yra kokia nors bendra praktika tuo klausimu, ar kiekvienu atveju sprendžiama individualiai, remiantis bendra anamneze, nevaisingumo priežastimi ir t. t.?
Dėl imuninių irgi noriu paklausi (suprantu, kad prieš pirmą IVF anksti apie tai galvoti, bet...) Ar gali būti imuninės problemos, jeigu vieną bendrą vaiką jau turime? Kaip suprantu, nesuderinamumo būti negali, bet tos visokios kilerės turbūt gali bet kada suaktyvėti?
Kadangi jau prisistačiau, gal trumpai papasakosiu apie save, aišku, kai kurios mane jau pažįsta iš kitų skyrelių, bet..
Žodžiu, nepastojimo problemos - prasta vyro sperma, seniau buvo tik judrumo bėdos, dabar ir kiekis sumažėjęs (A+B apie 33 proc, kiekis svyruoja 13-22 mln/ml, iš viso būna 3-4 ml.) Pirmosios dukrytės laukėme 3,5 metų, buvo darytos 8 IUI, visos nesėkmingos, pastojau natūraliai, bet tada po begalės papildų, antibų ir t. t buvo pasiekta normospermija. Antrojo leliuko jau irgi laukiame 3,5 metų, darytos 3 IUI, vyras pusmetį gėrė tamoxifeną,bet rezultato nėra, todėl sukam link IVF.
Tikiuosi, priimsite į savo kompaniją