Sveikutes, prasau labai dideles pagalbos, reikia kazkokiu graziu zodziu, labiau jausmingu kuriuos mama galetu sakyti savo dukrai islydint is namu.. iskniausiai internata siaubingai nieko gero neradau gal netycia kurit turit tokiu zodeliu.. prasau pasidalinkit ar atsiuskit i el.pasta ronutee@gmail.com , buciau tikrai labai labai dekinga...
Sveikutes, prasau labai dideles pagalbos, reikia kazkokiu graziu zodziu, labiau jausmingu kuriuos mama galetu sakyti savo dukrai islydint is namu.. iskniausiai internata siaubingai nieko gero neradau gal netycia kurit turit tokiu zodeliu.. prasau pasidalinkit ar atsiuskit i el.pasta ronutee@gmail.com , buciau tikrai labai labai dekinga...
nemanau, kad kokie nors žodžiai rasti internete išvis gali būti gražūs ir jausmingi iš mamos lūpų, jei jie nėra iš širdies. manau, nereikia jokių eilių ir rašytų tekstų, geriau mamai tiesiog savais žodžiais pasakyti, ką jaučia ir t.t. ir tai tikrai bus daug gražiau, nuoširdžiau, jausmingiau
Bėgai nubėgai Per sniegą gilų, Pėdų neliko Jaunystė skrido. Bėgai nubėgai, Atgal nežiūrėjai, Prieky gyvenimas Tavo likimas. Žvilgsniu nulydėjau, Širdim paskui bėgau, Žinau nesustosi, Kartu jau nespėju... Bėki, mieloji, per sniegą, per lietų, Kad tik nuskristum, kur siela kviečia, Net jei suklupsi, Žinau atsistosi, Ir vėl bėgsi, kelio ieškosi. Savojo kelio, kurs tik tau skirtas, Širdim šalia būsiu, akmenis rinksiu, Nuo tavo kelio, takelio Visas nelaimes sau pasiimsiu. Bėki , mieloji, gyvenimas kviečia, O aš tau padėsiu visad mylėsiu, Mamos meilė daro stebuklus, Bėki, mieloji, šalia visad būsiu...
Atleisk man, Mama, aš nesupratau, Kad sidabru nudažo plaukus Ne laikas ir ne metai, O nerimas širdin likimo Tau įdėtas, Su pirmu mano į gyvenimą atėjusios įkvėpimu, Atleisk, nesupratau, kiek galima daug visko Iškentėti, paaukoti, negailėti, Kad tik nebūtų jokio akmenėlio Manąjame gyvenimo kely. Ėjai, klupai, rinkai Tu akmenis Nuo mano kasdienybių tako, O aš to nemačiau... Jaučiau tik begalinę Tavo meilę, Saugumą ir ramybę, šilumą ir gėrį, Kai bėgau genama jaunystės Tą grąžų didelį pasaulį pamatyt Atleisk man , Mama, kad dabar tik supratau, Kad be Tavęs - manęs nebūtų, Kad tik dėka visos Tavo man atiduotos meilės Tapau geru ir doru žmogumi...
Tėti, tėveli, tėtuk , tai žodis, kuri nuolat kartojame nuo tada, kai išmokstame tarti pirmuosius žodžius... Tėvelis, žmogus, kuris ima tave už rankos, vos tik pradedi žengti pirmuosius nedrąsius žingsnius, ir veda. Per gyvenimą. Nepaleidžia tavęs nei rankomis nei širdimi. Veda gyvenimo keliu ir moko, kaip tapti geru ir doru žmoguni. Moko pirmiausia savo tėvišku ir vyrišku pavyzdžiu. Laimigi tie, kurie gali eiti per gyvenimą jausdami savo ranką tvirtame tėviškame delne, jausdami tėviškos širdie skleidžiamą saugumą ir rūpestį . Ačiū Jums Tėveliai. Už tai, kad esate. Už tai, kad mokote. Už tai, kad mylite.
" ...žolė nulinksta po mano Tėvelio kojom, nes eina per žemę ilgaamžis gerumas... ....javai pakelia varpas į saulę, kai brenda nokinantis duoną mano Tėvelis.... ... medžiai sulaiko vėją prie kelio, kuriuo eina mano Tėvelis, šlovindamas tiesą... ...saulė slepiasi už debesies, kad neišsękintų šaltinių, prie kurių eina numalšinti troškulį mano Tėvelis... ...žmonės nukelia kepures, kuomet pro juos praeina mano Tėvelis, pasirėmęs išmintimi... ...eičiau Jo pėdomis, ieškočiau Jo saulės, slėpčiausi už Jo medžių, gerčiau iš Jo šaltinių, kad tik sulaukčiau tokios pagarbos, tokios žmonių meilės, kurios sulaukė mano Tėvelis..."
Rašau tau laiškus, mama, mintyse, Iš atminty išsaugotų mažų stebuklų, Kuriuos sukūrei savo širdimi praeityje, Tam, kad šiandiena aš laiminga būčiau.
Rašau tau laiškus iš vaikystės Kvepiančios alyvom ir močiutės obuoliais, Nuspalvintos tavosios šypsenos kas rytą Turtingos knygom, lėlėmis ,ir pasakomis vakarais
Rašau tau laiškus, mama, mintyse, Kai gera man ir kai skaudau, ir kai sunku, Dabar aš suprantu, kiek daug davei man Savo rūpesčiu ir meile tikrą vaikystę ir tikrus namus.
Atleisk, kad šie laiškai tik mintyse, Žinau, kaip tau svarbus kiekvienas mano geras žodis, Atleisk, kad tik dabar tai supratau, Kai jau išaugau iš savųjų vaikiškų svajonių.
Rašau tau laiškus, mama, mintyse, Žinau, kiek daug nepasakiau, nepadėkojau, Žinau, kad per retai apkabinau, Kad nebuvau šalia tavęs, kai taip reikėjo, bet tu to neparodei
Tegul šis popieriuje parašytas laiškas Bus tau didžiausia mano padėka, Už tai, kad duodavai man visa, kas geriausia, Tiesiog už tai, kad tu mano Mama.
Sveikutes Teks buti drauges vestuvese ir jubiliejuje kartu.Pora tuokiasi antra karta,amzius 45m.Man teks sakyti sveikinima-palinkejima .Suku galva ka cia grazaus pasakius(eilerasciai netinka)gal kas turit kazka panasaus?buciau begalo dekinga
Gal zinote,kas raso siek tiek asmeniskesnius palinkejimus? Vasara teks dalyvauti drauges vestuvese,per kelis metus atitolome,jaunikio nepazistu,paciai rasyti nesirisa sakiniai,fantazijos niekada neturejau